CHCETE OPRAVDU SMAZAT?
MAZÁNÍ SOUBORŮ
PŘÍSTUP ZAMÍTNUT
Lidé o mně budou říkat, že jsem zrůda za to, co jsem udělal.
Možná mají pravdu.
Je mi líto, že jsem toho udělal tolik...
Povězte jim...
Tati?
Tati!
Je mi to líto.
Petere?
Mary, musíme jít.
Tati.
Chovej se slušně.
Jen pro případ, že bychom...
Nic se nám nestane, Mary.
Asi to nikdy nepochopí.
Mary, museli jsme.
Život, jak jsme ho znali, je u konce.
Každý den se teď budeme muset dívat přes rameno.
Nikdy nebudeme v bezpečí. To mu nemůžeme udělat.
- Je to jen malý chlapec. - Já vím, bude to v pořádku.
Bude to v pořádku.
- Na odpočinek od potíží? - Ne, obávám se, že ne.
Tak to byste měl.
Na čem pracujete?
Jen si hraju. Mohl bych si promluvit s pilotem?
Potřeboval byste něco?
Možná bych vám mohl pomoct.
Jen se ujistím, jestli je vše v pořádku.
Oba víme, že to nepůjde, doktore Parkere.
- Richarde! - Prý jste génius.
Richarde!
- Není kam utéct. - Richarde!
Mary!
Mary, je to dobré. Bude to v pořádku.
Mám tě. Bude to v pořádku.
Budeš v bezpečí. Dýchej, Mary.
- Roosevelt. - Cože? - Roosevelt.
Je to.
Zvládneme to, dobře? Hele...
Budeme v pořádku. Jen mě poslouchej.
THE AMAZING SPIDER-MAN 2
Přeložil: Bac Korekce: Araziel
www.neXtWeek.cz
- Co pro mě máš dnes, New Yorku? - Dobré ráno z vrtulníku.
Loupež v Oscorpu. Někdo ukradl náklaďák.
Policie ho už stíhá.
Dobrá, jde se makat.
Pozdravte, Alekseie Sytseviche!
Spider-Man!
Všechny vás zdravím!
Ťuk, ťuk... Pane kriminálníku.
Čau, já jsem Spider-Man. Můžeš mi říkat pavoučku nebo broučku,
a pak můžeme zajít na večeři. Co ty na to?
Nejdu s každým, ale ty jsi chlapák.
- Zabiju tě! - Inu, dobrá tedy.
Varování! Plutonium 238 je radioaktivní a výbušné.
Promiňte.
Tohle je chodník. Prosím, nesu tady nákresy.
Pomozte mi trochu.
Pomozte mi, prosím.
Problém s bouchačkou, co? Píchnu ti s tím.
Projíždím.
Už to bude.
To není dobré. Hned se vrátím.
Dávej pozor!
Dobře, dobře. A je to. Jsi v pohodě?
- Jsi v pořádku? - Jsi Spider-Man.
Příště musíš uhnout rychleji. Asi je to důležité, že ano, Maxi?
Díky. Jak víš, jak se jmenuju?
- Je to napsané tady. - Jsem nikdo.
Ne, to teda nejsi. Jsi někdo.
Olízni. Poslouchej mě.
- Potřebuju tě. - Dobře. - Budeš moje oči a uši. - Dobře.
- Dobrá? - Dobrá. - Tak se měj.
Varování! Vysoká radiace.
Ruce vzhůru!
Mám tě, mám tě. Tebe taky.
Hele, ty nikam nejdeš. Pojď sem. Pojď k tatínkovi.
Uhněte mi z cesty!
Dobře. Mám to, mám to.
Ale no tak.
Počkej. Vrať se sem.
Mám tě!
Ahoj, promiň, trochu se zpozdím. Trčím v zácpě.
Je to důležité.
- Já vím, omlouvám se. - Kde jsi? - První, Druhá, Třetí a Broadway.
- Pět minut. Maximálně deset. - To jsou sirény?
- Ne. - Petere. - Ne. - Petere! - Žádné sirény.
Žádné.
Petere...
Co se děje? Petere?
Petere?
Haló?
Petere!
Slibuju ti, že tam hned budu.
Přivítejte letošní maturantku, Gwen Stacyovou.
Dobré ráno, maturanti a rodiny mých spolužáků.
Je pro mě čest, že tady dnes mohu stát.
- Zdravím. - No nazdar.
Říkal jsem ti už, že jdu pozdě.
No, tak pojď.
Vím, že si všichni myslíme, že jsme nesmrtelní. Měli bychom.
Maturujeme...
Ale stejně jako naše čtyři roky na střední škole,
jsou celé naše životy cenné proto, že netrvají věčně.
Nemohu uvěřit tomu, že je konec.
A nikdy tomu neuvěřím.
A tady a teď to říkám,
abych nám připomenula, že čas je dar.
Tak ho nepromarněte.
Udělejte něco, co se počítá.
Bojujte za to, na čem vám záleží.
Ať to stojí, co to stojí.
Protože jestli tomu tak nebude,
tak proč tedy žít?
Tohle si vezmu. Fuj je to!
Tohle není konec, pavouku!
Julia Arthur Heymansová.
Alexis Ortizová.
Don Curese.
Peter Parker.
Myslím, že ho znám.
Peter Pa...
Promiňte.
Proč jsi to udělal? Bylo to děsné.
Tolik jsi toho dosáhl. Stále tomu nemohu uvěřit.
To jsem rád. Ne, ne, tohle je pro tebe.
- Jsem na tebe tak pyšná. - Zasloužila sis to.
Posloucháš mě? Jsem na tebe tak pyšná.
- Ben by ti něco pověděl. - Tak to si poslechnu.
- Pospěš si. Už je konec. - Ne.
Musíš do práce.
"Cestu jen nenásleduj, ale udělej si svou vlastní."
- Chápu. - Ne.
- Ale jo. - Ben mi řekl, že si to vymyslel.
Něco ses tady přeci jen naučil.
Přála bych si, aby tady dnes Ben byl.
To já taky.
A taky moji rodiče.
Jo, jo.
- No tak běž, můžeš jít. - Hned se vrátím.
Dobrá, k sobě.
Honem, Gwen. Dobře. Sýr.
- Sýr. - Sýr. - Dobře.
- Jasně, jen mi dej minutku. - Dobře. - Nepůjdu nikam daleko.
- Ráda jsem vás viděla. - Dobrá. - Dobrá.
Ahoj.
Má ta tvoje zácpa co dělat s tou loupeží a s kulomety?
Jen tak mimochodem. Proč jsi mi to neřekl?
Protože jsi měla řeč.
- Gwen, potřebuju tě tady. - Ano. - Vyfotíme se.
Dobře. Hele, přijdeš dneska?
Jestli můžu.
- Tak v osm. Nezpozdi se. - Nezpozdím. - Dobře.
A pronesu řeč.
- Bude to na celou noc? - Pořád dokola budu mluvit.
Dobře.
- Uvidíme se pak. - Petere.
Pojď sem.
Musím najít tetičku. Musím najít tetičku. Ještě se uvidíme.
Později. Děkuji.
Když si uděláš nepřátele,
tak někdo přijde k úrazu.
Tak dodrž to, co jsi mi slíbil, dobře?
Opusť Gwen.
Slib mi to.
Co to děláš?
Petere?
Co se děje?
- Ahoj. - Co se děje? Není ti nic?
Nevím, co dělám.
Jde o mého otce, že ano?
Jo.
Vidím ho všude, kam se jen pohnu.
Nemůžu. Nevím, co dělat, abych ho dostal z hlavy.
- Mluvili jsme o tom. - Já vím, Gwen...
- Není to jeho volba. - Gwen...
Slíbil jsem mu, že se od tebe budu držet dál.
A teď jsem přišel na večeři s tvou rodinou.
Jak to můžu udělat? Proč to dělám?
Nevím, co to znamená.
Kvůli tomu nemůžu mluvit ani sám se sebou.
- Myslela jsem, že mě miluješ. - Miluju.
Miluju tě.
A to ti nestačí?
Jestli se ti něco stane, tak to bude jen kvůli mně.
- Ne, zadrž, zadrž. - Poslyš, ne. - Zadrž, zadrž.
Nedopustím, aby se to stalo.
Poslouchej mě.
Jsi Spider-Man...
A já to miluju...
Ale Petera Parkera miluju víc.
Znamenáš pro mě dost.
Taky tě nechci ztratit.
Nemůžeš mě ztratit,
ale nemůžeme být spolu.
Co to pro tebe znamená, Petere?
Nemůžu. Je mi to líto, Gwen.
Páni.
Zase jsi mi to udělal.
A zase.
Petere.
Takhle nemůžu žít.
Rozcházím se s tebou.
Dobré ráno, občané New Yorku.
Další překrásný den v našem krásném městě.
Dnes by mělo být až 30 stupňů a měli byste se vyhýbat Spider-Manovi.
Je považován za strážce, ale jen porušuje zákony.
Ale zavolejte a možná Spider-Man uslyší vaše volání.
Díky Spider-Manovi tady nic nezbude.
Kdo si myslíte, že zaplatí ty škody, které napáchá?
- Jsou to moje a vaše daně! - To jsi vyrobil ty? - Jo.
Tohle je větrná elektrárna. To jsi vážně vyrobil?
To snad ne.
Je to úžasné.
A je jako nová.
Doprovodím tě domů.
- Jakpak se jmenuješ? - Jorge. - Jorge?
Já jsem Spider-Man.
Nemyslím si, že díky němu jsou moje děti tam venku v bezpečí.
Ať nepřekáží a nechá policisty dělat jejich práci.
Někteří tvrdí, že by mohl být víc než jeden Spider-Man.
Co si o tom myslíte? Jeden muž, nebo více?
Ráda bych věděla, kdo se pod tou maskou skrývá.
- Pěkný oblek. - Díky.
Máme na telefonu muže, který tvrdí, že je Spider-Man.
Jsem naštvaný, špatně Spider-Mana chápete.
Je super, že nás všechny chrání.
Jednou mi dokonce zachránil život.
Jsme něco jako nejlepší kámoši.
- Kolik to stojí? - To ty jsi ten pavoučí muž.
Spider-Ban.
Jsem Spider-Man.
Tenhle Spider-Man není policista a ani hasič.
Co mu teda dává právo plést se někomu do práce?
Petere? Zlatíčko?
Můžu dál?
- Ne. - Petere, začíná to v 9.
A chtěl jsi, abych tě vzbudila, vzpomínáš?
Běž od dveří. Hned ti otevřu. Vydrž.
Jen mě pusť dovnitř, dobře?
- Snažím se... - Je 8:30.
- Jo, jen mi dej chvilku. - Musíš si pospíšit.
Zůstaň venku, nejsem oblečený.
Petere...
Říkal jsi, že vezmeš mé auto do servisu...
- Jsi v pořádku? - Jo.
Jsem v pořádku. Jen teď...
Jen teď nejsem oblečený.
Co se ti stalo s obličejem? Je špinavý.
- Vážně? - Jo.
Jo, jasně. Čistil jsem totiž komín.
- My nemáme komín. - Cože?
- Přijdeš pozdě. - Jo. - Dolů, hned. - Nemůžu.
- Hned. - Můžeš... - Jasný? Už odcházím. - Jsem nahý.
- Dobré ráno. Mám tě rád. - Dobré ráno, i já tebe, pospěš si.
MAX A SPIDER-MAN ZACHRÁNILI NEW YORK
Kdopak to tu je? Spíďa.
Jak ses měl? Super, Maxi.
Super. Zachraňoval jsem svět.
Všechny jsem ochraňoval.
Nemá dnes někdo narozeniny?
Tak proto jsi tady.
Přišel jsi mi popřát k narozeninám.
Všechny ty zločiny, ale udělal jsem si chvilku, abych tě navštívil.
Je to maličkost. Je to úžasné.
Jasně.
Proč jsem ti chyběl?
Jsme nejlepší přátelé.
Co to děláš?
Udělal jsi mi dort?
Lidé si musí cenit i maličkostí, co pro ně děláš.
Jsem ohromený, protože znám tvé opravdové já.
Jsi úžasný. Páni.
To je ten dárek.
Budu ti říkat úžasný Spider-Man.
Líbí se ti to?
Moc, Maxi.
Dobře.
Dnešek bude totiž úžasný!
Ale ne hned teď.
Nejdu pozdě, Harvey. Budu tam za 15 minut.
Ale jen potřebuju vědět, Jestli za mě můžeš sehnat náhradu,
protože musím do nemocnice.
Nezmiňuj se o tom Peterovi, nechci, aby to věděl.
Protože by mi to vyčítal. Jo, jasně.
Dobře, máš to mít. Dvojitá směna ve čtvrtek.
Dobře, měj se.
- Kdo to byl? - Harvey.
- Takže jdeš na dvojitou směnu? - Tak nějak.
Nemám, co dělat a mám ráda holky z práce.
Chybí mi Ben, díky němu jsem měla víc za prodej sušenek.
Prodal jsem pár fotek, takže by to mohlo trochu pomoct.
Bylo by prima, kdyby ti konečně slušně platil.
Pan Jameson mi platí dost. V roce 1961 to býval slušný plat.
Počkej, co to děláš? Co to děláš? Co to děláš?
- Jdu si vyprat prádlo. - Vyperu ti ho.
- Já vím. - Tohle je moje práce. Peru ti prádlo už od 6 let.
Jsem už na vysoké, je načase, abych si i sám pral.
Naposledy, když jsi pral, obarvil jsi vše na červeno a na modro.
- To byla nehoda. - Jo. - Pral jsem totiž americkou vlajku.
- Moji... Můžu... - Nikdo nepere vlajku.
Já ano a udělal bych to zase. Zapomeň na to.
Můžu si to vyprat? Jsou to jen spodky.
- Prosím! - Tohle je můj dům a moje pračka.
Takže si dej pohov a sněz svou snídani.
Dobrá, prádelní šerife.
- Udělám to později. - Já to udělám. - Ne.
- Dej mi to. - Ne, to je jedno.
- Hele! - Promiňte.
Moc práce. No tak, honem.
Oscorp Industries je první společnost na světě,
která využívá elektromagnetický zdroj energie.
Vybudovali jsme elektrárnu, díky které vyrábíme dost energie.
Vyrábíme čistou a nezávadnou energii.
Kterou poté poskytujeme světu.
Dillone, jdeš pozdě.
Vlak jel pomalu, pane.
Neuvědomuješ si, že Oscorp zodpovídá za veškerou energii ve městě?
Jsem zodpovědný za celou tu elektrickou síť.
A celou tu elektrickou síť jsem také já navrhnul.
Ty jsi ji navrhnul?
Jistěže.
A já jsem Spider-Man.
Ty nejsi Spider-Man! Jsi jen nějakej sráč!
Chceš jím být? Já ti ukážu!
A teď se dej do práce.
- Jaké patro? - 74, prosím.
Děkuji.
Počkejte!
- Mám to. - Děkuji vám, jste opravdový gentleman.
Většina lidí by ty dveře nechala zavřít.
Většina lidí nezná ostatní.
- Jaké patro? - 6....
- Jaké? - 63.
- Děkuji.
- Ani to nebolelo. - Děkuji.
Jmenuji se Max Dillon.
Já jsem Gwen.
- Ráda tě poznávám. - I já tebe.
Máš narozeniny?
- Podle toho... - Jo, já...
V klubu bude narozeninová oslava, už vytiskli seznam jmen. Samé celebrity.
- Panečku. - Pozval bych tě, ale seznam hostů už je uzavřený.
Chápu, chápu.
Ale díky.
Muž oblečený jako Spider-Man se zavěsil...
Musí to být bezva.
Když k vám svět takhle vzhlíží.
Jednou mi Spider-Man zachránil život.
Ze všech těch lidí ve městě zachránil mě.
Řekl mi, že mě potřebuje.
Musí to být skvělý pocit.
Patro 63.
Ráda jsem tě poznala, Maxi.
Počkej, ty jsi pamatuješ moje jméno.
Vítejte doma.
Je tam tma.
Vaše oči si zvyknou.
Je to tak lepší.
Tati.
Nepředstavoval jsem si, že umřu takhle.
Dívám se na svého syna, ale jakoby to byl cizinec.
Měl jsi potenciál, Harry.
Byl jsi tak chytrý,
ale všechno jsi to zahodil.
To ty jsi mě odstrčil.
Poslal jsi mě na soukromou školu, když mi bylo 11.
K mým 16. narozeninám jsi mi poslal skotskou.
Nebo to udělal tvůj asistent.
Tím jsem si jistý, protože na přání bylo:
"S úctou Norman Osborn."
Nečekám od tebe, že mi odpustíš.
Už ne.
Nevěřím na zázraky.
Asi to nepochopíš.
Ale tvé dětství bylo obětováno
něčemu většímu.
Ne jen pro mě!
Ani pro tebe!
Už se ti začaly škubat ruce?
Nemůžeš v noci usnout?
Já jsem nemohl.
Ukázat se ti.
Ukázat ti,
kdo opravdu jsi.
Je to něco jako ještěří virus.
Nikdy jsem ti to neřekl.
Je to genetická...
Naše nemoc...
Je Osbornovic kletbou.
A propukla vždy ve tvém věku.
Podej mi ruku.
Dej mi svou ruku.
Největší poklad.
Můžu ti dát tuhle maličkost.
Výplod mé práce.
Vše, čemu jsem věnoval svůj život.
Možná uspěješ tam,
kde jsem já zklamal.
Milý pane Jamesone, v příloze zasílám novou fotku.
Vezměte ji v úvahu. Je to Spider-Man na pavučině.
S pozdravem Peter Parker.
J.J.Jameson - ŠPATNÝ!!!
Norman Osborn, legendární zakladatel a ředitel Oscorp Industries,
zemřel. Zpráva byla potvrzena.
Zanechal po sobě jediného syna Harryho,
který je dědicem Oscorpu.
- Harry. - Osborn provedl revoluci v lékařství.
A my teď musíme jeho naděje a sny udržet při životě.
Ale ne dnes.
Dnešek bude...
- Haló? - Gwen Stacyová?
- Ano, kdo volá? - Volám ohledně vašeho školícího programu.
Mám nějaké novinky.
Dillone, zůstaň tady.
- Cože? - Máme problém s generátorem. Podívej se na to.
Mám narozeniny a každý už jde pryč. Proč tu musím zůstat?
- Protože jsi výjimečný. - Smythe.
- Tedy pane Smythe. - Všechno nejlepší.
Výroba elektřiny klesla...
To je konec. Ahoj, hoši.
Někdo by tady měl mít oslavu.
Tamhle to je.
Jdu to opravit.
Ján vím. Asi neví, že mám narozeniny.
Musím to tady ale zachránit.
Štve mě to.
- Hele. - Co je? - Tady Max, můžeš vypnout 32?
- Zapomeň. Už jsem venku. - Co tím myslíš? Já jsem tady nahoře.
- Promiň, Maxi. - Haló?
Dobře, tak to udělám sám.
Hodně...
...štěstí...
...zdraví.
Hodně štěstí, zdraví, Maxi.
Hodně štěstí, zdraví...
Přeju si.
Systém obnoven. Přeji hezký den.
Harry, Oscorp získal publicitu.
A díky doktoru Connorsovi jsme získali i důvěru.
Lidé byli spíš nasraní, protože se pokusil všechny v New Yorku
proměnit v obří ještěrku.
Dejme tomu.
Hybridní zvířecí program, který vynalezl, byl zničen,
aby v nás měli naši investoři opět důvěru.
To je síla Osbornů.
Vše, co se nehodí, toho se prostě zbavíme.
Mnoho z těchto věcí tě budou teď následovat.
Věříme, že věrohodné popírání bude nejlepší volbou.
Jasně, jasně. Chápu.
Dvacetiletý kluk...
Společnost s hodnotou 200 miliard. Co si to jen táta myslel?
Všichni jste právníci, že?
Takže to někdo bezpochyby musí dotáhnout do konce.
Někdo se tady musí zamyslet nad konkurencí,
díky čemuž by byla tato konverzace o dost snazší.
- Harry... - Pane Osborne, prosím.
Nejsme přátelé.
Ahoj.
Byla jsi jeho asistentka, že?
- Jak se jmenuješ? - Felicia.
Felicia.
Od teď všichni u tohohle stolu pracují pro Feliciu.
Protože Felicia pracuje pro mě.
Chtěl by někdo něco říct?
Dobře, takže všichni zatím ještě máte práci.
Pane, je tady Peter Parker.
Felicio, chci vidět všechny složky z tohoto seznamu.
Všechny.
Peter Parker.
Jako bych viděl ducha.
Čau, Harry.
Neviděli jsme se...
- 10 let. - Hele...
Klid.
Co chceš?
Viděl jsem zprávy.
Doslechl jsem se o tvém tátovi. Chtěl jsem...
Chtěl jsem tě vidět a mrknout se, jak se ti vede.
Já...
Teď něco mám.
Máme...
...takovou menší poradu.
Promiň, nechtěl jsem rušit. Už je to dlouho...
Vím přesně, čím si teď procházíš.
Byl jsi tady pro mě, když moji rodiče...
Proto jsem tady i já pro tebe.
Děkuji ti.
Rád jsem tě viděl, kámo.
Rád jsem tě viděl.
Tvého táty je mi líto.
Už nemáš rovnátka.
Teď už nás nikdo nerozezná.
A je to tady.
Je to tady.
Pořád si ráno fénuješ vlasy?
Znáš to. Můj sluha drží fén,
ale já si nastavuju teplotu.
Jasný? Takže nejsem úplný pitomec.
To je hloupost.
Po maturitě jsem byl v Brazílii, pak v Singapuru.
- Až takhle? - Jo.
- Taky v Evropě. V Evropě. - Viděl jsem tě.
Kde jsi mě viděl?
V nějakém časopisu se supermodelkou.
Víš, o čem mluvím?
Jo, jo.
Ty modelingové věci jsou tak vyčerpávající.
Já vím.
Tak co?
Máš holku?
To je teda otázka.
Máš?
Ne, nemám.
Jo...
Nevím, je to...
Nevím. Je to komplikované.
Jo, to znám.
Jak se jmenuje? Kdo to je?
Jmenuje se Gwen. Gwen Stacyová.
- Gwen Stacyová. - Pracuje pro tebe.
Fakt? Pracuje pro mě?
- V Oscorpu. - Je to vzorná zaměstnankyně?
Když mě otec poslal pryč, snažil jsem se na vše zapomenout.
Včetně tebe.
Nemusíš mi nic vysvětlovat.
Oba dva jsme měli pochybnosti.
Přišel jsi na to, proč tvoji rodiče odešli?
Táta mi zanechal kufřík.
To je vše, co mám. Kufřík na harampádí.
Ale co už. Snažím se na to nemyslet.
A jak ti to jde?
Skvěle.
Máš skvělou ruku.
Jen zápěstí. Celé je to jen o zápěstí.
- Taky v tom budeš dobrej. - Jo.
Musíš ale přiznat, že se to tady celé pomátlo.
Obří ještěrky...
A Spider-Mani.
Jen jeden. Jen jeden Spider-Man.
Nebo to je ženská. To nevíme....
...s jistotou.
Co už, kámo. Zachraňuje leda tak děti ze stromů.
Jsem ohromený.
Myslím, že ten chlap dává lidem naději.
Jakou?
Že nakonec bude všechno zase v pořádku.
Jo, na "nakonec" je ještě čas.
Kdo to byl?
Maxwell Dillon, elektrikář.
Neměl přátele, kterým by něco řekl.
Navrhnul rozvodnou stanici, ale my jsme si to přivlastnili.
Skoro...
Zmizel.
Jakoby toho nebylo dost. A to dítě Harry to tady přebírá.
Musíme vymyslet, jak se ho zbavit.
Mezitím musíme zamést tuhle nehodu.
Neviditelných věcí teď musí být víc.
Tohle by se nám mohlo v budoucnu hodit.
Ahoj.
Ty debile! Vypadni z tý silnice!
Ahoj.
Čau.
Ahoj.
Vypadáš úžasně.
Promiň, bylo to takové spontánní.
Jsem tak nějak spontánně...
Znáš to.
Asi bylo už načase...
Abychom toho nechali a byli jen přátelé.
Dobře.
Přátelé? Jo. To je...
To je prima.
Jeden z nás je komplikovaný.
Zní to, jako že jsem to já.
Tak buď jednodušší.
Dobře. Skvělé. Jo, jo, jo. Dobrá.
Ale myslím si...
Že když budeme přátelé, měli bychom si stanovit pár pravidel.
- Pravidla? - Jo, pravidla.
- Prostě tak. - Jaká pravidla?
Jako tvůj smích. Smích.
Ten překračuje všechno.
- Můj smích? - Jo, tvůj smích.
Přesně o tom mluvím.
Roztomilé.
Fakt roztomilé.
Dobře, také bych jedno měla.
Tak povídej.
Neříkej mi, že vypadám skvěle.
A nedělej ty oči.
Dobře?
Myslím to vážně.
Ale ne.
- Copak? - Přišel jsem na nové pravidlo. - Jaké?
Už nedělej tohle.
- Už nedělej tohle s nosem. - Tohle? - Hele.
Prostě to podvědomě dělám.
To mě dostává. Nemůžu se ti podívat do očí. Jdu pryč.
Ale no tak.
Nejdřív si dáme zmrzlinu, a pak půjdu.
Tak nějak. Taky jsem...
...závislá na těch zmrzlinových kuličkách, co se tam dají koupit.
- Jo. - Byl jsi tam? - Ne.
- Je to tam moje. - Jo, já vím, to místo na Šesté. Zbožňuješ to tam.
Jak to víš?
Jak víš, že to tam zbožňuju?
Protože jsem...
Řekla jsi mi to.
A je tu téma "muž v masce".
Sledoval jsi mě?
Věděla jsem to.
Myslela jsem si to.
Jen jednou za den. Občas.
Někdy i víc.
Do háje.
Proč?
Ujišťuješ se, jestli jsem v bezpečí?
Jo.
Je to nejblíž, jak se k tobě dostanu. Jak mohu být s tebou.
Odjíždím do Anglie.
Jo?
Jo, já...
Půjdu na Oxford.
Na molekulární medicínu. I ostatní tam budou podobní.
Na vysoké to bude nové, budu toho muset hodně zvládnout.
Chtěla jsem tam od 14.
A mohlo by to být těžké.
Doufám, že víš, co to znamená.
A já budu, pochop to, budu v Anglii.
- Panečku. - Jo.
Jsem vážně nadšená.
To je prostě...
Anglie.
Co se děje?
Centrálo, mám tu kód 10-85.
Informujte mě, jestli se něco děje na náměstí.
S dovolením, prosím.
Běžte pryč, prosím. Běžte pryč!
Pane, dejte ruce z toho kabelu!
Pane, zvedněte ruce!
Ruce vzhůru!
Zůstaňte, kde jste! Ani si nehněte!
Ani hnout! Na zem!
- Lehněte si na zem! - Cože?
Na zem! Hned!
Já za to nemůžu!
- Na kolena! - Prosím!
Lehněte si tváří k zemi! Slyšíte?
Vidí mě. Vidíte mě.
Vidí mě.
- Ne! - Na zem! - Ne, ne!
Nedělejte to, prosím.
Zadržte! Já za to nemůžu.
Není to moje vina.
Ještěže tu nemáte koně.
Zadržte. Počkejte na můj povel.
Nestřílejte. Opakuji, nestřílejte!
Stáhněte se!
Přestaňte... Nechte toho.
Hej, Třpytko!
Nazdar, jak se vede?
- Jsi to ty? - Ano, jsem to já.
Kdo jsi ty?
Nepamatuješ si mě?
Ne, nepamatuju.
Byl jsem na ulici
a málem mě srazilo auto. Odtáhnul jsi mě.
Zachránil jsi mě. Řekl jsi, že mě potřebuješ.
- Chlápek s těmi nákresy. - Ano.
- Nákresy. - Ano, pamatuju si tě.
Jasně, že si tě pamatuju. Vím, kdo jsi.
- Jak že se jmenuješ? - Jak jsi mohl zapomenout?
Vím to, neříkej mi to.
- Max. - Jmenuješ se Max? - Ano.
Omlouvám se, že jsem tě nepoznal. Vypadáš jinak.
Jak se máš?
Nevím, co se to se mnou děje.
To ti teda věřím.
Síla.
Tolik moci.
- A tolik hněvu. - Z dovolením.
Vidím, vidím. Koukám, co se ti stalo s kůží.
Nevíš, co se to s tebou děje.
Vím, že nechceš nikomu ublížit.
- Bude to zase dobrý. - Mám ho na mušce, čekám.
- Nechci, aby na mě mířili. - Dobře.
Lidi, tohle je můj kámoš Max. Vyprávěl jsem vám o něm.
Nikdo na Maxe nevystřelí! Maxi.
Musíš mi pomoct. Mluv se mnou.
Zůstaň tam. Buď opatrný.
Jsi nabitý elektřinou.
Já jen...
Chtěl jsem jen, aby mě všichni viděli.
Jestli se pohne, sejmi ho.
- Pojď se mnou. - Dobře. - Někde si promluvíme.
Dál od těch lidí, dobře?
Jo, je to...
Ne! Přestaňte!
Lhal mi.
Střelili mě. Nenávidí mě.
Ticho!
Jsi tak sobecký.
Zůstaň tady, Maxi.
- Podvedl jsi mě. - Ne, nikdo tě nepodvedl.
Lhal jsi mi!
Ne! Nech mě ti pomoct.
Mám narozeniny.
Poslali jste mě tam!
Pomozte!
Pomozte! Kdokoliv!
To stačí.
- Mikeu. - Jo! - Díky, Johne. - Skvělá práce.
Skvělá práce, chlapi. Bylo mi ctí s vámi pracovat.
Spider-Mane...
Anglie?
Opravdu?
Bezva pokec.
Reportáž o dnešních událostech pro nás má Jessica.
Stojím zde se dvěma očitými svědky,
kteří celou událost viděli.
Povězte nám, jak to Spider-Man udělal?
Jak tu zrůdu porazil?
Díky Spider-Manovu obleku
a jeho sítím jsme nepřišli k úrazu.
Podle mě by si zasloužil pauzu.
Moc vám děkuji. Mohli byste nám toho tolik povědět, mám spoustu otázek.
Každá informace je teď důležitá.
Řekněte nám vše, co víte.
CO JE TO ROOSEVELT?
MUSÍM TĚ TAKY ZTRATIT?
Online průzkum ukázal, že Spider-Mana má v oblibě více lidí.
Za dnešek by se měl dočkat vděčnosti.
Příští generace vojenských obleků.
Včetně tohoto vzhledu. Má šikovné vlastnosti. Ošetření zranění v boji.
Je přímo napojený na nervový systém.
Tak, ohledně pavouků.
Na rozdíl od lidí mají schopnost se sami léčit.
Infekce, poranění.
Zjistili jsme, že mají radioaktivní izotop, který je shodný s lidskou DNA.
Vítejte ve Vědeckém bádání doktora Jallinga.
Dnes se budeme zabývat elektřinou.
Baterie, izolátory, elektromagnetické impulsy.
Baterie mohou být opravdu hodně nabité.
Od té nejméně nabité až po tu, která vám ublíží.
Ale jestliže vstupní napětí bude větší než výstupní...
Baterie by mohla vybouchnout.
A taky že vybouchne!
Bum!
Uděláme si pokus.
Vždy noste ochranné prostředky. Nejste přeci nepřemožitelní.
Budu potřebovat větší baterii.
- Haló? - Petere, to jsem já.
- Musíme se setkat. - Jasně.
Mluvím vážně, Petere.
Umírám, ale myslím, že mi můžeš zachránit život.
Díváte se na prvního hybridního lidského pavouka.
Chceme extrahovat jejich jed,
a udělat z něj lék.
Léčí si nemoci sami.
A pokud by to byl lék,
představte si, co by to udělalo třeba s Alzheimerem nebo s rakovinou.
Nikdy to nezkoušeli na lidech.
14 let výzkumu a k ničemu.
Až na tohle.
Spider-Man.
Co je s ním?
Byl kousnut jednou z těch věcí, na které pracovali.
Nevím jak ani proč...
S pavoučím genem může dělat cokoliv.
Včetně léčení sama sebe.
Musím ho najít.
Potřebuju jeho krev.
Ty chceš...
Spider-Manovu krev?
Zachrání mi to život.
Možná ne, Harry.
Možná to není tak jednoduché.
Viděl jsi přece, co se stalo Curtu Connorsovi, ne?
Connors byl slabý.
Teď to jsem já, Petere.
Nemyslím, že si jen tak pustí žilou.
A že ti ji daruje.
Jsem si jistý, že se snaží lidem pomáhat...
Ale je citlivý...
Možná bys mi mohl citlivě říct, kde je,
a já se ho půjdu zeptat sám.
Cože?
Fotíš ho, takže ho dobře znáš.
Harry, fotím ho ze země a z velké dálky, neznám ho.
Dal jsem si dohromady to, co jsi řekl u řeky.
- Co jsem...? - Jak dává lidem naději.
No tak.
JMÉNO NENALEZENO
Co to má být?
VYHLEDÁVÁNÍ ZABLOKOVÁNO
Jen řekni, že ano.
Otáčíš se ke mně zády?
Nechci skončit jako můj otec, Petere.
Prosím.
Prosím tě.
Já nemůžu.
Pokusím se...
Spider-Mana najít.
Slečno Stacyová!
- Ahoj. - Ahoj.
Co tady děláš?
Co tu děláš ty?
- Není tady, zkontrolujte další patro. - Dobrá. - Pane!
- Jsi v průšvihu? - Jo.
- Co to bylo za chlapa? - Hlídá síť, jde o tu nehodu s elektřinou.
Přišla jsem na to.
S tím mužem ze včera jsem se setkala.
Pracoval tady jako elektrikář.
Mimochodem, miloval Spider-Mana.
Včera to tak nevypadalo, když mě chtěl zabít elektrickým bleskem.
Není to taky způsob lásky?
Hledala jsem o něm složky v počítači, ale jsou kompletně smazané.
Dočista ho vymazali.
To zní hrozně.
- Co ty? Proč jsi tady? - Kvůli Harrymu.
- Osbornovi? - Umírá.
- Co tím myslíš? - Umírá.
Myslí si, že jediná věc, která ho může zachránit, je moje krev.
Spider-Manova krev.
A když mu ji dám, zabije mě.
To je horší.
Jo.
Jsme tady spolu v šatně, Gwen.
Tohle je to nejhorší místo, které jsi mohla vybrat jako úkryt.
- Omlouvám se. - Opravdu hrozné místo na schovku.
Vezmu nás tedy až na Bahamy a schováme se tam.
Chtěl bych s tebou znovu probrat tu Anglii...
Nechci abys...
- Políbil jsi mě. - Já vím, nemohl jsem si pomoct.
Jak se ti to líbilo?
- Byla hodně drsná. - Já vím.
Já vím, vím to.
- Takže plán. Půjdeš k výtahu a já je odlákám, dobře? - Dobře.
Dobře.
- Bože! - Omlouvám se. - Zatraceně! - Polil jsem vás.
Celého jsem vás polil. To jsem nechtěl. A vás taky.
Zůstaňte tam!
- Zůstaňte tam! - Počkat.
Zastavte!
Dobře, ještě jednou se omlouvám. Dneska to je hrůza.
- Gwen Stacyová. - Bože!
- Promiň. - Promiň. - V pořádku.
- Jmenuji se Harry. - Jo.
- Jsem Peterův kamarád. - Ano, vím, kdo jsi. Promiň.
Tohle bylo překvapující.
Omlouvám se. Nikdo nás dva ještě nepředstavil
Myslel jsem, že jsi zlomila Peterovi srdce.
Ano, měli jsme...
- Je to... - Komplikované. - Jo, přesně.
Ale je to přeci Peter. S ním je vždy vše komplikované.
Jo.
Jo, to je, Harry.
Proto tě potřebuje.
Je to tak?
Abys mu pomohla s tím, co si vybere.
- Ráda jsem tě potkala, Harry. - Bylo mi ctí, Gwen.
Když jsi spadl do té kádě, prošel jsi velkou proměnou.
Tvé tělo se přizpůsobilo.
Jsem tady, abych ti pomohl.
Jistěže, doktore.
To proto to je pod vojenským utajením s použitím elektrod.
Vysoká kapacita.
Ty, které se vyrábí v Oscorpu.
Vše jen proto, abyste mi pomohl.
Správně.
Jsem tady, abych tě prozkoumal a zjistil, co jsi zač...
A proč jsi tady. Upozorňuji, že tohle bude bolet.
Vždy to tak dělám.
Měl byste si uvědomit,
že jste mě uvěznili
v oblasti,
kde je elektřina.
Předvedu tedy malou ukázku.
Na všechny tyhle věci.
Nezáleží na tom, co uděláte, vše to obsahuje.
Je to síla přírody.
Jako já.
- Chcete mou sílu? - Jo.
To já taky.
Zemřel jsem,
abych poznal temnotu.
Tentokrát byste mě měli raději zabít.
protože světlo nikdy neporazíte.
Každý ve městě má pole, a tak je součástí mého světa.
Celý svět bez energie.
Celý svět bez slitování.
Celý svět bez Spider-Mana.
A všichni spatří to,
co vy jste ještě neviděli.
Co jsi zač?
Nevíš?
Já jsem Electro.
Varování, energie přesáhla kapacitu.
Spouštím záložní program.
Opravdu působivé...
Electro.
Spouštím.
Tetičko May?
Proč mi sedíš na posteli?
Kdy jsi to udělal?
Něco jsi mi neřekla, tetičko May.
Vždy když začnu mluvit o svých rodičích, tak sklopíš oči.
Vím, že mi něco tajíš. V něčem mi lžeš. Vím, že mě máš ráda.
- Nelžu ti. - Vím, že mě máš ráda, ale lžeš mi.
Tetičko, tetičko May.
Musíš mi to říct.
Je to přece můj otec.
Ano, byl.
Ale to ho neodradilo od toho, aby tě tady...
...nechal.
Musím znát pravdu.
Pravda je taková, že tě tvoji rodiče nechali na našem prahu.
A svět toho malého klučiny byl najednou vzhůru nohama.
Bez jakéhokoliv vysvětlení.
Udělali jsme to nejlepší, co jsme mohli.
Tvůj strýček Ben a já...
S láskou jsme se o tebe starali, chránili tě, měli jsme o tebe starost.
A tvůj otec?
Ne.
Já jsem ta, která ti utírala nos,
čistila ti zuby, dělala s tebou úkoly a prala ti špinavé prádlo.
Já!
Tvoje hloupá nevědecky založená teta!
Která uklízela po hospodách a chodila na kurzy s 22letými dětmi,
aby ti mohla zaplatit vysokou. A nevím, jak to teď bez Bena zvládnu!
Prostě nevím.
A ty tady sníš o svém dokonalém otci,
který tady nikdy nebyl?
Ne!
Ne, neřeknu ti to!
Jsi můj chlapeček! Dokud tu budu, tak jsi můj!
A já ti neublížím!
Jsem tvůj.
Jsi moje všechno.
Udělala jsi dost.
Udělala jsi pro mě dost. Netrap se tím.
- Hrozně moc tě miluju. - Já vím.
To je dobrý.
V pořádku.
May...
Musím to vědět.
Dobrá.
Povím ti vše, co vím.
Ale raní tě to.
Dobře.
Dva dny po pohřbu
za námi přišli dva muži od vlády.
Řekli nám,
že výzkum, který dělal tvůj otec pro Normana Osborna, byl velmi cenný.
Lidé by za něj dost zaplatili.
Proto s tím odešel.
Řekli, že byl zrádce.
Nemohla jsem tomu uvěřit.
Řekli, že zradil své nejlepší přátele. Každého z nás. A jen kvůli penězům.
Ne...
Nechápu to. Nedává to žádný smysl.
Ano, já vím. Nevěřila jsem tomu, Petere.
- Nevěřila jsem tomu. - Prostě to nedává smysl.
Já nevím, Petere.
Celou tu dobu jsem si to přehrávala v hlavě stále dokola
a snažila jsem se přijít na to, co mi uniklo.
Byl to prostě normální člověk.
Dvacet let dělal v té samé laboratoři.
Každé ráno v 7 hodin jel vlakem do práce a vracel se vždy v 18 hodin večer.
Já nevím.
Možná má každý nějakou část, kterou skrývá.
Dokonce i lidé, které miluješ.
Petere...
Pane Osborne?
Nahoře.
Prý jsi mě hledal.
Nevěřím svým očím.
Spider-Man.
Muž, kterého rád vidím.
Mluvil jsi...
...s Peterem?
Jo.
Chci ti pomoct, pane Osborne. Vážně chci.
Ale nemůžu ti dát svou krev.
- Alespoň ne teď. - Co prosím?
Je to příliš nebezpečné.
Jestli naše krev nebude stejná, mohl bys zemřít.
Už umírám.
Díky tvé krvi možná zemřu rychleji.
Ale mohlo by to být i mnohem horší.
Dobře.
Dobře, tak kolik?
- Kolik čeho? - Kolik teda chceš?
Nebo chceš snad loď?
Letadlo? Peníze? Tak kolik chceš?
- Nechci tvé peníze. - Všichni chtějí mé peníze!
Já ne.
Myslel jsem...
Myslel jsem, že chceš zachraňovat.
Myslel jsem, že lidi zachraňuješ.
Ty mě...
- Necháš mě prostě umřít. - Snažím se tě chránit.
Ne, to teda ne.
Chceš ochránit sám sebe.
Podívej...
Potřebujeme jen více času.
Ten já nemám!
Je mi to líto.
Jsi podvodník, Spider-Mane!
- Ahoj. - Ahoj. - Ahoj, musím s tebou na chvilku mluvit.
- Jdu pozdě. - Ne, ne, ne. Bude to jen chvilka.
- Teď se to nehodí. - Jen chvilinku.
Jen jedna věc. a já zase půjdu.
Všechno se zbláznilo. Můj táta, máma.
Vše, co jsem si o nich myslel, jsou lži.
Lži, samé lži. Nedává to žádný smysl.
Tak jsem tady. Chtěl jsem ti říct, že máš skvělý vlasy.
Chtěl jsem ti to říct, protože jsi moje nejlepší kamarádka.
A co tátova práce? Já nevím.
Nemám ani ponětí.
Bože.
Na nic jsem nepřišel. Pořád mi hlavou vrtá jedna věc...
Slečno Stacyová?
- Je načase. - Ano.
Moc se omlouvám.
Moc se omlouvám. Jdu pozdě, ale mohla byste ještě chvilku vydržet?
- Dobře. - Děkuji a moc se omlouvám.
- Já... - Kde to jsme? - Budu muset jít.
Mám poslední pohovor na Oxford.
Teď.
- Oxford, to jsem netušil. - Jo.
Pane jo.
- Omlouvám se, že jsem obtěžoval. - Cože?
Má paní. Jde o jednu věc.
Kdo jsem? Kdo tedy jsem? Jmenuji se John Hopkins.
- Jsem mladý profesor na Harvardu a chtěl jsem... - Cože?
aby se tady Gwen stala součástí mého týmu.
- Je to nejhodnější osoba, co znám, a taky vědecký génius. - Petere!
Bůh ochraňuj královnu.
- Omlouvám se, že jsem... - Počkej tam chvilku.
Petere.
Petere, co mi chceš říct?
Co ti vrtá hlavou?
Musím odjet do Anglie, Petere.
Je to pro mě důležité.
Budeme teď každý jinde.
Ty a já... Nevím.
Možná bychom prostě...
Měli bychom to nechat být. Musím jít.
Gwen.
Hodně štěstí.
Zdravím, omlouvám se.
Rooseveltova tajná stanice.
Trať 61. Tajná část podzemní linky "D" vedoucí pod Pershing Square.
Původně byla postavena k přepravě prezidenta Franklina Roosevelta
z očí veřejnosti, aby se americký lid nedozvěděl o jeho obrně.
Pane Osborne?
Jste v pořádku?
Mohla bych vám něco...?
Jedině že bys přivedla k životu ty pavouky.
- Pavouky? - Ty, které zničili.
Aby získali zpět důvěru investorů.
Běž domů, Felicio.
Vezmi si volno.
Harry?
Možná existuje jiný způsob, jak najít to, co hledáte.
Něco jsem zaslechla, když se bavila ochranka.
Předtím, než pavouky zničili,
měli už jed extrahovaný.
Cože?
Co jsi to říkala?
Pavouky sice zničili,
ale jed si nechali, kdyby se ještě hodil.
A kde je?
Někde v téhle budově.
Někde, kde se to jmenuje "Speciální projekty".
Speciální projekty. Poslední přístup...
Před jednou hodinou.
Přístup pro Harryho Osborna.
Přístup povolen. Zvolte soubor...
Otevírám soubor.
Co to je?
-Soubor 7-1. Objekt: Dillon, Max.
...protože světlo nikdy neporazíte.
Každý ve městě má pole, a tak je součástí mého světa.
Celý svět bez energie.
Celý svět bez Spider-Mana.
Váš přístup byl zrušen.
Tam nemůžete. Má práci.
Co jste to udělal?
Důležitější otázkou je, co jste udělal vy.
Zabil se náš zaměstnanec a vy jste to ututlal.
Ne, to vy!
Zametli jste to a použili jste moje jméno.
Věnoval čas tomuto institutu a chtěl duševní zlepšení.
Experimentujete tam na lidech.
Pokrok něco stojí. Nyní...
Za vaše kriminální činy, jak bych to řekl slušně, budete vyhozen.
Mě neumlčíte.
Jako bych už byl na půli cesty.
Je to jen otázkou času.
Zemřete strašlivou smrtí.
Jako váš otec.
Rozdíl je ale v tom,
že vy nikomu scházet nebudete.
- Vyveďte ho. - Počkat, počkat.
Půjdu sám.
Snažil jsem se, a co?
STAHOVÁNÍ DOKONČENO
Test.
Jmenuji se Richard Parker.
Ať už o mně budou říkat cokoliv, rád bych řekl světu pravdu.
Oscorp je s genetickým výzkumem nejdál...
Když Norman Osborn uzavřel dohodu s vojenskou organizací,
pokračuje ve výzkumu.
Zjistil jsem, na co ho chtějí použít.
Zbraně. Biologické zbraně.
To jsem odmítl. A teď se tady na mě díváte z obrazovky.
Norman Osborn proti mně zfalšoval důkazy.
Aby převzal kontrolu nad mou prací.
Můžu vám pomoci?
Ano, můžete otevřít bránu.
Jsem Harry Osborn.
Je zde pacient, kterého bych rád viděl.
Joe, tohle je pan Osborn z Oscorpu.
Je mi líto, ale nikoho nesmím nechat projít.
Na tom ale nezáleží, protože je tady něco jiného...
Něco, co Norman neví.
Lidská DNA,
kterou jsem do pavouků implementoval,
byla moje vlastní.
Což znamená, že beze mě nebo bez mé pokrevní linie,
nebude nikdy Oscorp schopen mé experimenty zopakovat.
Držte Electra tam. Dejte mu 400 mg sedativ a neubližte mu.
Zničil jsem to, co jsem mohl.
Ale neměl jsem dostatek času, abych zabil všechny ty pavouky.
Protože jsem vědec, je moje volba jasná.
Musím odjet tak daleko, jak jen můžu.
Ale protože jsem i otec, znamená to,
že už neuvidím svého chlapečka.
A...
Není pro mě nic důležitějšího...
...než můj syn Peter.
Nic na celičkém světě.
Ale mám zodpovědnost ochránit svět před tím, co jsem stvořil.
A také před tím, čeho je Osborn schopný.
Lidé o mně budou říkat, že jsem zrůda za to,
co jsem udělal.
Možná mají pravdu.
Je mi líto, že jsem toho udělal tolik...
Povězte jim...
Tati?
- Tati! - Je mi to líto.
Sedativa vysazena.
Dostanu tě odtud.
Dobře? Ale nemáme moc času.
- Kdo jsi? - Já jsem Harry Osborn. Mám pro tebe nabídku.
- Mám tě zabít? - Ale no tak.
Něco mnohem lepšího, Maxi.
Nejsem ten, koho chceš.
Chceš přece Spider-Mana.
Můžu tě k němu dostat.
Ale...
Nejprve něco potřebuju.
Potřebuju, abys mě dostal do Oscorpu.
Proč?
Vždyť ti patří.
Už ne.
Oscorp zradil svého šéfa. Takže se tam bez tebe nedostanu
a ty se odtud zase nedostaneš beze mě.
- Co se děje? - Někdo spustil alarm v izolaci.
Hned to tady uzavřete.
Víš určitě, kde je to, co chci?
Navrhl jsi to pro ně a oni ti to ukradli.
Teď si to vezmi zpět. Vezmi si to. Je to tvoje.
Jak?
Veškerá energie ve městě, Maxi.
Je to tvoje dílo, takže ho zase rychle vypneš.
A jakmile se tak stane, Spider-Man přijde, a pak poteče krev.
Maxi, nemáme moc času!
Jdeme. Jdeme, jdeme, jdeme.
- Proč bych ti měl věřit? - Protože tě potřebuju!
- Potřebuješ mě? - Ano!
Potřebuju tě.
Jsi moje jediná šance, kterou na přežití mám.
- Potřebuješ mě? - Ano! Potřebuju tě.
Prosím tě, potřebuju tě! Prosím!
Nezahoď to jen tak! Prosím tě, Maxi!
Potřebuju tě!
Chceš být mým přítelem?
Myslel jsem, že přátelé už jsme.
Jsme tedy přátelé.
Ublížil mi.
Taky mi ublížil.
Tak pojďme vymést pavučiny.
Máte jednu hlasovou zprávu.
Ahoj, Petere, to jsem já.
Dostala jsem se na Oxford.
Je to opravdu vzrušující.
Šla jsem k tobě domů, než odjedu,
ale nebyl jsi tam,
takže teď jsem na cestě na letiště.
Protože jsem přemýšlela
a zjistila jsem, že takhle to bude tak nějak...
...prostě...
Bude to takhle jednodušší.
Myslím...
že je možná načase, nechat to plavat.
Není to kvůli tomu, že tě nemiluju.
Ale vlastně kvůli tomu, že tě miluju.
Takže...
Dobře. Tak se měj.
- Musíme hned odejít. - Proč? Co se děje?
Pamatuješ si na mě?
Starý známý se vrací.
Vím, že je to těžké přiznat,
ale tohle je prostě velkolepé.
- Mám pravdu? - Ano.
Dobře, Dobrá vílo...
Je načase, abys mi splnil přání.
- Chci ho speciálně... - Jak se opovažuješ?
Ty nezaměstnaný sráči.
Cvoku...
Bože, promiň. To nebylo to, co jsme chtěli.
Jasně.
Vítej zpět v bonusovém kole.
Pojďme se spolu projít.
Elektrická síť je jen tvoje.
Pavoučí jed, dej mi ho.
Co to je?
Budoucnost.
Vezměte jeden.
Nebude fungovat. Dělali jsme diagnostické testy.
- Daleko od testů na lidech. - Tak je to konečně tady,
ale vy jste příliš tupý na to, abyste to pochopil.
Udělejte to. Hned.
Měli jste všechny tyhle věci.
ZJIŠTĚNA KRITICKÁ ZRANĚNÍ
LÉČBA ZAHÁJENA
To je Spider-Man.
- Zastavte. - Nemůžu se ani hnout.
MILUJU TĚ
- No jo. - No jo.
- Dostala jsi mou zprávu? - Jakou zprávu?
- Nemůžu nic dělat. - Potřebuju tady technika.
Běžte někdo dolů a zapněte to.
Pamatujte, co máte dělat.
Musí existovat plán, kdyby celé město přišlo o elektřinu, ne?
- Musí tady být záložní zdroje. - V elektrárně jsou.
Ale pokud přerušil vedení, tak nikdy nenaskočí.
Musím ho zastavit, ale pokaždé mi zničí náramky s pavučinou.
- Gumu, plast... - Zkoušel jsi magnetismus?
Jasně že... nezkoušel.
Dobře. Pamatuješ si na hodiny fyziky?
Zmagnetizovaný hřebík s baterií...
- Zadržuje elektrický náboj. - Ano.
Věži, odpovězte, tady mezistátní let 273, míříme na přistání.
- Věži, slyšíte mě? - Vysílačka funguje, chyba není u nás.
Všichni zachovejte klid.
Zůstaňte ve svých domovech.
Všichni opusťte svá vozidla a vraťte se domů.
- Strážníku. - Spider-Mane!
Můj otec byl kapitán Stacy, jsem jeho dcera.
Ano, vím, kdo to byl. Co pro vás můžu udělat?
- Startovací kabely. - Startovací kabely? - Ano, a pár drátů.
Nemluvil právě teď ten chlap?
Ano.
- Dobře, snad to vyjde. - Do toho.
A je to. Zkus to, zkus, zkus.
- Tak to by bylo. - A to je síla magnetu.
Guma by stačila.
- Musím jít. - Jdu s tebou.
- Nejdeš. - Ale jdu.
- Proč? Je to moc nebezpečné. - Jdu s tebou. Vím, jak to zase nahodit.
- Gwen! - Jdu s tebou! Víš, že mě potřebuješ!
- Nemůžu mluvit. - Jdeš teda se mnou, tak mi to ukaž.
Promiň, neměj mi to za zlé.
Petere!
Musíme nahodit generátor. Potřebujeme technika.
- Použijte respirátor. - Jdu pro něj, baterie je...
Vydržte.
Dobře.
Už mě vidíš, Spider-Mane?
Je načase vydat se vstříc osudu.
Nevidíme vůbec nic. Slyšíte nás?
Věži, opakuji. Čekáme. Co se děje?
Pane?
Máme tu dva lety, které se budou křížit.
- Za jak dlouho? - 15 minut.
Odpočítávejte to. Hned teď!
Jdeš pozdě, Spider-Mane.
To já jsem tohle navrhnul.
A teď si to vezmu zpátky.
Co je moje, to je moje.
Nad vším budu mít kontrolu.
A budu tady bůh elektřiny.
Bůh Třpytka?
Už není čas!
- Já jsem bůh! - No tak!
Tak pojď!
Měl bys to vzdát.
Díky moc, Gwen Stacyová.
Ten pocit je hrozný, když bolí kosti, svaly, orgány...
Do háje.
Tuhle písničku nesnáším!
Spider-Mane! Počítal jsi s tímhle?
To jako vážně? Přilepil jsi mě k autu?
- Co jsem? - Neměla bys tu být.
Nechtěl jsi mě nechat jít?
- Vím, jak ti můžu pomoct! - Co tady děláš?
- Vím, jak to opravit! - Ani náhodou! - Můžu to resetovat.
Nemůžeš tady být. Bez legrace. Neměla bys tady teď být.
- Není to tady bezpečné. - Nikdo za mě nebude rozhodovat!
Jasný? Nikdo! Tohle je moje volba!
Dobře?
Moje volba. Je to moje volba.
Jak ho tedy zastavíme?
Dobře. Použil něco jako baterie.
A co se stane, když přebiješ baterii?
- Exploduje. - Přesně.
Použijeme proti němu jeho vlastní sílu. Dokonalé.
Udělám, co budu moct, a ty restartuješ systém.
Až řeknu, tak to nahodíš. Zapneš to.
- Ať je to, jaké chce. - Petere. - Ať je to, jaké chce.
Běž! Běž!
Ne!
Jedna minuta do střetu.
Teď, Gwen! Teď! Spusť to!
Ne! Ne!
PŘETÍŽENÍ
Vše běží.
Tady věž. Obraťte se na 2-8-0.
Hrozí srážka! Opakuji...
Ihned obraťte na 2-8-0.
Dobře, tak zpátky do práce. Navedeme ta letadla.
Hned přijdu.
Je to v pořádku, díky Bohu.
Dobrá, tak jdeme na to.
Nevěděl jsem, že umíš létat.
Gwen, zůstaň tam.
Petere...
Když Spider-Man řekl "ne",
řekl jsi to ty!
Harry...
- Co jsi to udělal? - To, k čemu jsi mě donutil.
Byl jsi můj přítel,
ale zradil jsi mě!
Ne.
Snažil jsem se tě chránit.
- Jen se na mě podívej! - Bude to dobrý. Bude to v pořádku.
Nechal jsi mě v tom samotného.
Zahodil jsi to.
- Ne, Harry. - Teď si vezmu já to tvé.
Ne, utíkej, Gwen!
Harry!
Harry! Polož ji na zem!
To, co teď děláš, nejsi ty, Harry!
Tohle nejsi ty! Harry, polož ji!
- Harry! - Harry je mrtvý!
Harry, tohle je mezi tebou a mnou! Chceš bojovat?
Bojuj se mnou! Ale ji pusť!
Dobrá tedy.
Ne!
Jsi v pořádku?
Mám tě. Spustím tě pomalu dolů.
Petere!
Petere?
Gwen?
Dýchej.
Jsi v pořádku.
Gwen...
Zůstaň se mnou. Neopouštěj mě.
Gwen?
Ne! Prosím! Prosím!
Prosím!
Nechte nás.
Pokročil jsi nějak?
Identifikoval jsem pár vhodných kandidátů.
Když je teď Spider-Man pryč,
tohle město už nikdy nebude stejné.
S tím počítám.
Ohledně toho pokroku. Vypadáš lépe.
Tak nějak.
Pověz mi víc.
Kolik lidí máš na mysli?
Chci, aby to zůstalo malé.
Vše, co potřebuješ, je už v Oscorpu.
Přístup povolen. Vítejte, pane Fliersi.
Tak kdo bude náš první dobrovolník?
Aleksei Sytsevich.
Odpykává si doživotí.
Rád by se k nám připojil.
Dobře.
Začněte s ním.
Gangster Aleksei Sytsevich,
uprchl z vězení s neznámými muži.
To je další důkaz zvyšující se kriminality od doby,
kdy před pěti měsíci Spider-Man zmizel.
Pavoučí muž zanechal v srdci města prázdné místo.
Věřte, nebo ne,
ale newyorkská policie i soud se přidali k podpoře návratu pavoučího muže.
Celý svět si pokládá jedinou otázku:
Kde je Spider-Man?
Toho pavoučího muže je škoda.
Škoda, že zmizel. Vypadá to, že ho každý potřebuje.
Kam to jdeš?
Jen...
...to nechci poslouchat.
Petere.
Kampak jdeš?
Já nevím.
Víš, je to vtipné. Ale...
Trochu jsem uklízela a snažila jsem se to dát do pořádku....
A dala jsem...
Benovy věci do krabice...
Vtipné je, že ta krabice není vůbec těžká.
- Chceš jeho věci vyhodit? - Ne.
Bože, to ne.
To bych nedokázala udělat, je to mou součástí.
Já jen...
Hledám...
...lepší místo.
Naposledy se podívám,
a dám to tam, kam to patří.
Je lehké být plný naděje v tak krásný den, jako je tento,
ale přijdou i temné dny.
Dny, kdy se budete cítit sami.
V tyto dny budete nejvíc potřebovat naději.
A ať už to bude jakkoliv těžké...
Jakkoliv si budete připadat ztracení,
musíte mi slíbit,
že budete věřit v naději.
Udržte ji naživu.
Musíme překonat to, co protrpíme.
Přeji vám,
abyste se stali nadějí.
Lidé ji potřebují.
A i když selžeme,
jak lépe se dá žít?
Když se tu dnes rozhlédnu,
vidím všechny, kteří mi pomohli stát se, kým jsem.
Vím, že to vypadá, jako bychom říkali sbohem.
Ale každý z nás se stane kouskem toho,
co dokážeme v budoucnu.
A tím nám připomene, kdo jsme.
A kým bychom měli být.
Prožila jsem s vámi skvělé čtyři roky.
Všichni mi budete moc chybět.
Pojďme! Jdeme!
Hlásím se živě z 50. ulice.
Panuje tu značný chaos.
Muž se zbraňovým opancéřovaným oblekem terorizuje město.
Já jsem Rhino!
Odložte zbraně.
Jorgi! Ne!
Nestřílejte!
Přestaňte střílet.
Kluku, musíš...
Podívej, New Yorku!
Kdopak se nám to vrátil?
Pusťte mě, prosím! Prosím!
Velký kluk, co?
Nebojíš se mě, chlapče?
Ahoj, Spider-Mane.
Věděl jsem, že se vrátíš.
Jo. Díky, že jsi to vzal za mě.
Jsi nejstatečnější kluk, kterého jsem kdy viděl.
Postarám se o něj. Běž zpátky k mámě, dobře?
Dobře, běž, běž.
Chceš se mnou bojovat? Chceš bojovat?
Za všechny obyvatele New Yorku i celého světa
tě žádám, abys zvedl své mechanické nástroje nad hlavu.
Nikdy!
Zničím to tady. Zničím tě!
Půjdeš sem a zabiješ mě?
- Ano! - Hned tam budu.
Všude dobře, doma nejlíp.
D
D f
D fr
D fre
D free
D freey
e
eu
eur
eurp
eurpa
eurpaw
eurpawe
eurpaweb</font